1) Sylabus: Dějiny jazykovědy  
Metodologie: Přístupy k dějinám jazykovědy, Zdroje dějin jazykovědy
Starověk:
První zprávy o jazykových záznamech – vznik písma – typy písem 
Sumeřané, Babylonie a Assyrie, Egypt, Bible a Hebrejci, další kultury. 
První zprávy o jazykovědném bádání:  Čína, Indie, Řecko
Indie:
Role budhistické logiky, védští ritualisté, Ratnakirti, Panini, Yaska, Patanjali, Mimansa. Role fonetiky v indické gramatice, role syntaxe (viz. komposita - druhy)
Čína: Xun Zi, Yang Xiong, Hsü Shen – vztah písma a jazyka, slovníkářství
Japonsko: Aplikace budhismu a vliv Číny, problematika písma – kona, Akademie v Kyoto
Řecko
Vznik písma – Féničané, rétorika: Sofisté: Protagoras, Gorgias, Prodicos, Hippias, Antifon, Diogenes Laertius
První spor – fysis – nomos
Platon a Sokrates; Eleatská škola: Xenofanes, Parmenides, Anaxagoras, role rozumění  a vědění, role jazyka. Megarská škola: Eukleides z Megary; Kynická škola: Antisthenes, role a významy logos, Diogenes ze Sinope. 
Aristoteles: aporie a sylogistika, základy gramatiky a role filosofický kategorií pro gramatiku, základy gramatiky – díla Kategorie, Topiky Rétorika
Stoicismus: stará, střední a nová Stoa, Zenon, římská stoa, lekton, příspěvek Stoiků  k sylogistice. Seneca, Skepticismus : Aenesidemos a teorie znaku, Diogenes Babylonský, Epiktetos, Chrysypos
Druhý spor: analogisté a anomalisté (Alexandreia a Pergamon)
Dyonysios Thrax – první řecká gramatika – Apollonius Dyskolos, Herodianus, Role techne v rámci druhů lidského poznání

Řím
Vliv řecké lingvistiky na římskou, Raemnius Pallaemon, Publius Terentius Varro – dílo, rozdíl jeho latinské a řecké gramatiky Dyonysia; Studium římských dialektů – vznik preskriptivní gramatiky – spisovné jazyky; Gaius Plinius Secundus, Quintillianus, Římský mysticismus – Filon Alexandrijský, Plotinus, Donatus, Marius Plotius Sacerdos, Flavius Charisius, Diomedes, Marius Victorinus, Phocas, Priscianus – první gramatika pro cizince, vliv na školskou gramatiku; Boethius: úloha v pedagogice, spor o universalie, teorie znaku

Středověk
Vznik tradiční gramatiky – školská gramatika
Ranná scholastika:
Cassiodorus, Ian Scotus Eriugena, Hrabanus Maurus, William de Champeax, Ian Salisbury, Albertus Magnus, Rosselin de Compiegne, Pierre Abelard, Alexander de Villa Dei
Arabská lingvistika
Počátky: Al Khálil, Sibawaih, Saadya Gaon, Ibn Janah, Abu al Quasim, Abd al Qahir, Ibrahim Ibn Ezra, Ibn Jinni; Španělská a východní (bagdadská) větev – vliv  arabštiny na jazykovědnou teorii.

Scholastika –pozdní
Peter Helia, Netrus Hispanus, Roger Bacon, Robert Kilwordby, Siger de Courtrai – dialektika, Thomas Aquinas; Grammatica Speculativa – mody (tabulka)- role metajazyka, počátky novodobé syntaxe (“syntaktické dvojice”), Modistae – Tomáš z Erfurtu; William Ockham, Duns Scotus, dánská škola: Martin, Boethius, Pavel a Hugo z Pisy

Renesance a reformace
Rozpad teologie – vznik samostatných věd (zejména přírodních): role Leonarda da Vinci, Hieronymus Cardanus, Copernicus, Gallileo Gallilei, Kepler J., Giordano Bruno – krajní nominalismus – důsledky sporu realismu (platonismu) a nominalismu pro lingvistiku
Objevení Ameriky, objevení knihtisku, objevitelské cesty – Marco Polo
Národní jazyky a preskripce jejich formy – Jan Hus, Luther, William Tyndale,  Dante (italština) J. Palgrave, Petrus Ramus; Úloha františkánského, dominikánského a jesuitského řádu – Propaganda fide, tvorba gramatik a překlady Bible do dosud neznámých jazyků; Renesance klasických jazyků: homo trilingus, Loranzo Valla, Johannes Reuchlin- Italská, španělská a francouzská renesance v lingvistice – první práce o gramatických jevech, např. o pádech, atd. Postupná institucionalizace vědy

16. století:
Tomáš Campanella – návaznost na Modistae – idea obecné gramatiky, Giambattista Vechhietti, Andrea de Olmos, Antonio de los Rayos – misionářské působení
Slovníky: Ambrosio Calepino, Guillaume Apostel, Conrad Gesner – Mithridates
Jerome Megisser, Jacques Dubois (Sylvius), Louis Meigret, Robertus Stephanus, Henricus Stephanus, Cornelis van Killian; Počátky srovnávací typologie, resp historické jazykovědy, první zmínky o dokladované příbuznosti jazyků; J.C. Scaliger, Charles de Boyelles, Joseph Justus Scaliger, Theodor Bibliander; Vznik fonetiky: Jacob Madsen Aarhus, John Hart, William Bulloar ( role pravopisu) – důsledky pro normy náropdních jazyků – spisovný jazyk; Počátky kryptografie: Johannes Trithemius; Teorie preskriptivní lingvistiky: Claude Favre de Vaugelas

Idea obecné gramatika – počátky
Francisus Sanctius, Conimbricens a jejich role v rozvoji sémiotiku; Petrus Fonsecus, Bosserel – role sémiosis ve vztahu k modům
16-17. století
Velcí filosofové 16 a 17. století: Francis Bacon Verulamský ( role idolů- jejich druhy) Baruch Spinoza, John  Locke ( Eseje), Jan Amos Komenský, Gotfried Wilhelm Leibniz (identita – význam pro sémantiku). George Berkeley, Davis Hume (úloha positivismu pro 19. st.); nové gramatiky evropských jazyků (normotvorné): např. Ben Johnson, neevropských: např. Alexander de Rhodes (vietnamština), fonetika – Petrus Montanus; slovníky: Etioenne Guichard, Francisus Junius
Renné Descartes…descartismus v lingvistice – srov,. Rozprava o metodě, vrozené ideje ; Port Royalská škola: Antoine Arnauld, Claude Lancelot, Gérard de Cordemoy, Charles du Fresne, Boilleau - hlavní zásady: idea vrozených ideji a dichotomie atomických a molekulárních proposic; Význam Grammaire générale et raisonnée – vliv kartesianismu v lingvistice a ve společnosri: formy jazykového vyjadřování
Konkrétní jazykověda:
Didaktika: Claude Favre de Vaugelas; Bartholomeus Ziegenbald – popis jazyků Indie
John Wilkins - ideové písmo  a jazyk filosofický, George Dalgarno – universální jazyk a písmo, vliv mysticismu; William Holder – učení němých jazyku – první experimentální pokusy – odtud fonetika angličtiny, John Wallis – gramatika angličtiny
Lhuyd Edward – základy keltistiky; Arnauld Geulincx – okasionalismus – vztah jazyka a duše, důsledky pro jazyk

18. století
James Burnett – moderní úvahy o původu jazyka – výklad gramatiky podle Aristotela
Joshua Steele – studium intonace a rytmu 
Role Samuela Johnsona – rozvoj moderního slovníkářství – pokr. Jophn Walker – slovník výslovnosti; Charles de Brosser – mechanický popis jazyka – forma UG,  Wolfgang von Kempelen; Court de Gébelin a Nicolas Béauzée  (Obecná gramatika)
Předpoklady pro XIX století: rozdílnost jazyků: John  Horne Topoke,  Duponceau – zásluha na kodifikaci americké angličtiny
Francouzští encyklopedisté a role jazyka v Encyklopedii – Denis Diderot,  Etienne Condillac, Montesquieu,  de la Mettrie (“člověk stroj” – role jazyka); Předpoklady pro studium slovanských jazyků – Josef Dobrovský, M.V. Lomonosov, J.H. Ludolf
Immanuel Kant – přelom ve filosofii – vliv na zkoumání jazyka – úloha vědění, čistého rozumu, analytické a syntetické soudy, význam pro rozvoj lingvistiky XIX století
Herder Johann Gottfried .- renesance menších evropských jazyků.- role pojmu národ
Norodní osvobození v Evropě – zejm. slovanské národy
Mnohojazyčné slovníky: Simon Pallas, J. Christopher Adelung – Mithridates, Horne Tooke – podobnost jazyků; Návrat k historii, archeologické objevy a souvislost s jazykem, Rozluštění hieroglyfů –Champollion, Friedrich Grotafend
Důvody, proč historie lingvistiky se někdy počítá od poč. XIX. st.: universitní stolice, lingvistické společnosti, vznik škol, role časopisů.

Historicko srovnávací jazykověda (XIX století) – 1. etapa - zrod
Rask Rasmus (jeho žák J.H. Bredsdorff), Wilhelm von Schlegel, August von Schlegel, role romantismu, typologie pro genealogii jazyků, široké pojetí filologie (role při vydávání starých rukopisů)

Franz Bopp - zásluhy Boppa ve srovnání a Grimmem, role sanskrtu, prajazyk
Jacob Grimm - metoda jazykovědy; A.Ch. Vostokov, P. J. Šafařík, F. Miklosic - slovanské jazyky, příbuznost; J.K.Zeus – keltistika; K.F.Becker. Wilhelm Gesenius Ernist Brücke, J. L. Kraft (bantuské jazyky); Theodor Benfey (dějiny lingvistiky), A.F. Pott, , L. Braille (slepecké písmo); J.N.Madvig – význam pro dánskou lingvistiku, R. Caldwell, N.L.Westergaard (sanskrt), G. Curtius (klasické jazyky), Fr. Diez ( srovnávací romanistika), W. Gesenius (hebraistika), O.von Böhtling (altajské jazyky)
Wilhelm von Humboldt – ergon, energeia, duch národa – výklad, vliv Kanta, induktivní gramatika
Naturalismus v lingvistice: August Schleicher, víra v prajazyk, Stammbaum, vývoj jazyka – etapy vývoje ide. jazyků. glottika
Žáci: M.Rapp, Max Müller, Paul Whitney (první Američan v lingvistice), Wilhelm von Brücke (fonetik); Friedrich Müller – obecná etnografie, vztah ras a jazyků, A.K. Fick
Psychologismus v jazykovědě: H. Steinthal – pojetí jazyka, metoda, typologie, klasifikace historického vývoje jazykovědy, W. Wundt, J. Schmidt – kritika Stammbaumu, tzv, vlnová teorie; W. Whitney – první Američan v lingvistice
Mladogramatická škola
Význam, zrod, důvody vzniku – K.Brugmann, B. Delbrück, F.de Saussure, A. Leskien, H. Osthoff, H. Paul, E. Sievers, Wilhelm Scherer (vývoj fonetiky, intonace), H. Hübschmann etd. – základní požadavky: studium jazyka při jeho užití, individuální pszchologie, zásady jazykových změn, K. A. Verner, J. Schmidt
H. Schuchardt – pidgin a kreolské jazyky, vliv Humboldta (proti mladogramatikům)
Výklad Prinzipien der Sprachgeschichte – hlavní principy; Základy italské lingvistiky – I. Ascoli; Studium syntaxe – Delbrück, H. Jacobi, K. Reisig; Studium sémantiky: M. Bréal, A. Darmesteter; Role G.H.von Gabelentze, Anton Marty
Discipliny ovlivňující vývoj bádání o jazyce: vznik formální logiky, G. Boole, J.S. Mill, C.S., A. de Morgan, Ch.S. Peirce (sémiotika), experimentální fonetika: P.J.Rousselot, A.G.Bell
Přelom XIX. a XX. stol.
Kazaňská škola: J.B.de Courtenay, M. Kruševskij – fonologie, předzvěst strukturalismu – L.V. Ščerba
Filosofické směry ovlivňující lingvistiku po celé  20. stoleti: Marburská filosofická škola: H. Cohen,  Intucismus – H. Bergson, fenomenologie : E. Husserl; Základy matematiky a logiky: B. Russell, N. Whietehead, polská škola; Psychologie: J. B. Waatson, Sociologie: E. Durkheiem
Strukturalismus
A. de Noreen, F. de Saussure: výklad kursu, záklasní principy – rozdíl proti mladogramatismu
Ženevská škola
C. Bally – obecná stylistika, A. Sechehaye – role metody v jazykovědě
Dánská škola – principy glossematiky
L. Hjelmskev, H.J.Uldall, K. Togeby
Pražská škola – tzv. funkční strukturalismus
V. Mathesius, R. Jakobson, B. Havránek, N. Trubetzkoy. B. Trnka -  fonologie , morfonologie, V. Skalička-  morfologická typologie; Rozvoj slavistiky – Slavistický kongres r. 1929, Lingvistický kongress 1933 – organisace lingvistického života
Deskriptivimus  - americký strukturalismus
L. Bloomfield (nezávislost na Evropě)- distribuční analýza: základní pojmy a postupy
Z. Harris – sumarizace distribuční analýzy, analýza diskursu - transformace, Ch. Fries, K.L.Pike, H. Hoijer, atd.
Sapirova škola
F. Boas, E. Sapir, B.L.Whorf – programové studium indiánských jazyků, specifičnost lingvistického přístupu
Nestrukturalistické školy:
Francouzská sociologická škola
Meillet – nové pojetí srovnávací jazykovědy – důraz na sociální aspekt jazyka,  J. Vendryes,  J. Marouzeau, E. Benveniste laryngální hypotéza, A.G. Haudricourt, G. Guillaume
Moskevská škola
Závislost na mladogramatismu, F.F.Fortunatov, A. Peškovskij, A.A. Šachmatov 
Idealistická neofilologie
K. Vossler – důraz na estetickou funkci jazyka - projev lidské psychiky (reflexe Humboldta) 
Lingvistická geografie
R. Meringer, Th. Frings, F. Maurer
Londýnská škola
B. Malinowski, J.R.Firth
Jazykověda pod vlivem totalitních ideologii:
Rasová lingvistika
Jazykověda 3. Říše, vliv oficiální doktriny (Rosenberg): E. Glässer, L. Weisgerber
Marxistická jazykověda
Situace po bolševické revoluci – positivníbsnahy po vytvoření písemných s jazykových standardů jazyků SSSR. I. I. Vološinov.  N.J.Marr - vznik jafetologie, negativní: oficiální doktrina “nové učení” (Meščaninov, Kacnelson). Hlavní teze. Nová doktrina: Stalinovo vystoupení. Negativní dopad v Československu – útoky proti strukturalismu, “diskuse” v Tvorbě. Pokračování v době normalizace
Generativní gramatika
N. Chomsky – etapa  Syntactic Strustures, Standardní teorie, (EST) Government and Binding, Minimalistická teorie
Přehled současných směrů, časopisů a organisace lingvistického života. 

Povinná četba: Platon: Kratylos, Locke: Esej o lidském rozumu (kn.3), Paul: Prinzipien der Sprachgeschichte, Saussure: Kurs obecné lingvistiky, L. Bloomfield: Language

Literatura: Robins, History of linguistics, Heinz: Dzieje jezykoznawstwa v zarysie, Dinneen: General Linguistics, Davis P. Modern theories of language, Sampson: Schools of linguistics; jednotlivá hesla v Encyclopeadia of Linguistics, Vol. 1-10, 1994